Detta har hänt...
Det kommer bli ett vackert bröllop.
Förlåt för handbojorna, ambassadören.
Jag vill ha allt huvudkontoret har på Amanda Rosewater.
Det här är Connor Lang.
Var hon föddes, vilka hennes vänner och familj är,
varje man hon har legat med
och vad hon äter till middag imorgon kväll.
- Quentin! - Håll tyst!
Om du verkligen vill veta vad som hände din mor,
så kom och prata med mig.
Jag måste träffa en läkare.
Ta på handskarna!
Vi har att göra med en farsot.
STÄNGT UNDER PESTEN
- Stanna! - God morgon, Defiance.
Det här är Alak Tarr på Raider Radio
som sänder från toppen av valvbågen.
Jag har blivit ombedd att föra vidare viktig information
om smittan.
- Kirurgmasker! - Det är blödarfebervirus,
- Det hjälper mot de flesta sjukdomar. - känt som irathientinfluensan.
- Ta på kirurgmaskerna nu. - Människor och irathienter kan bära på den
men irathienter blir inte sjuka.
Så om du är människa eller irathienter
är det bäst om du stannar inomhus,
håller dig lugn och undviker kontakt med andra.
Smittan sprids via hudkontakt
så handskar hjälper,
men andningsmasker är ett slöseri med pengar.
Kirurgmasker!
Så slösa inte era pengar på en...
Du då? Kirurgsmasker!
Håll er lugna och undvik all fysisk kontakt.
Kom ihåg, om du känner dig som shtako,
gå till sjuktälten på Bexar.
Herregud. Så fruktansvärt.
- Hur många? - Sex döda, tjugoen sjuka.
Hjälp honom, nån! Han behöver hjälp!
Vad kan vi göra?
Undvik smittspridning, vårda de sjuka
och hoppas att ett botemedel kommer.
Varifrån skulle det komma?
Bay Area hade ett utbrott.
En gammal kollega, Eren Niden,
försökte hitta ett botemedel i flera månader.
Om vi har tur kommer en av de självstyrande utposterna
föra informationen vidare till San Francisco.
Doktorn.
Doktorn, hon dör!
Svettas du?
Det är varmt.
Det går rykten om att botemedel är på väg,
tack vare folket i San Francisco.
Men under tiden
ska vi njuta av lite Eine Kleine Pestmusik.
Alak.
Är de från Jordrepubliken?
Det här är Valvbågsporten. Jag vill prata med borgmästaren.
Hej.
Mina fyllekompisar.
Jag vill veta.
Varför står en garnison från Jordrepubliken utanför min stad?
Tja, smittan har rest genom landet på några dagar.
De försöker nog förhindra att viruset sprider sig österut.
För sent.
Vårt indexfall har åkt österut med en irathienskt karavan.
Han stoppades och förintades.
De ska införa en karantän.
De menar allvar.
För att förhindra att smittan sprids
är det villiga att låta varenda människa i stan dö,
inklusive jag.
Och när vi alla är döda kommer de valsa in här
och ta över stan.
Och gulanitgruvorna.
Vi kan samla ihop vapen och några gruvfordon
och bryta oss igenom barriären.
Och vadå, riskera att smitta
resten av Nordamerika?
Jordrepubliken må vara ett gäng hjärtlösa opportunister,
men det betyder inte att de har fel.
Finns det inget hopp?
Borgmästaren, kommunfullmäktige vill träffa dig.
Det finns alltid hopp
och vi måste påminna folk om det.
Kom.
Vad dum du var som lät den där komma undan.
Ja, det var jag.
Hon har fel om hoppet.
Vi kommer alla att dö väldigt snart.
Så, ska vi bli fulla?
Nej, jag jobbar.
Skyll dig själv.
Försvinn och ta er sjukdom med er!
Smutsiga irathienter!
Backa, hainter!
Nej!
Gå hem innan ni smittas.
Vi är immuna mot er sjukdom.
Inte om jag biter er.
Rathus.
Lilla vargen.
Nizar.
Det där gjorde ont.
Du överlever.
Hur är det med Sukar?
Han är fortfarande i den djupa sömnen.
Vi kom för att hämta mer av hans medicin och varor.
Nu säger Jordrepublikens soldater att vi inte får lämna stan.
Den stora sjukdomen har kommit.
Om den sprider sig...
Är jag rädd att människor återigen kommer att jaga och döda oss.
Lilla vargen, ber du med oss?
Det vore en ära att få be med familjen.
Sexton personer döda och vad?
Ytterligare 30 ligger sjuka i tälten?
I den här takten överlever vi aldrig Jordrepublikens karantän.
Lagväktarna håller alla inomhus för att undvika smitta.
Irathienterna då? De bär på viruset.
Människor med.
Det är inte samma sak.
Det är dags att ni människor vet sanningen om irathienterna.
De bär på smittor som alla andra men blir sällan sjuka.
- Det stämmer. - Det gör det inte alls.
Det har gett dem ett rykte bland votanraserna att vara orena,
pestbärare.
Ryktet må grunda sig i trångsynthet,
men det ligger även sanning i det.
Det finns en anledning att irathienterna håller sig för sig själva.
Det finns en anledning att mitt folk skyr dem.
Ja, en god anledning.
Den här stan är bättre än så.
Irathientiska smittbärare går runt i veckor
och smittar andra utan att visa några symptom.
Det är så den här smittan sprids och det måste få ett slut.
Vad föreslår du?
Spärra in irathienterna, begränsa smittan.
Vi sätter dem i gruvan för stunden.
Vi bad dem stanna inomhus.
Vi kan inte lita på irathienterna.
Och sen när lyder Spirit Riders order?
- Rafe har rätt. - Jag håller med.
Ozin, dra ut huvudet ur Dataks arsle och lyssna.
Allihopa.
Det tog tid att få Spirit Riders att lita på oss.
Det råder fred.
Om vi börjar fängsla friska irathienter
för att de kan vara smittbärare,
kommer vi ha ett väpnat uppror att handskas med
utöver allt annat.
Amanda, jag har barn.
Om vi skickar irathienterna till gruvorna, för stunden,
skyddas de från trångsynta personer.
Det vore en god gärning.
De skulle vara i säkerhet.
I säkerhet?
Vi röstar.
Irisa.
Får jag komma upp?
Så du är här för att arrestera oss.
Det är mer av en isolering.
Okej, det är en karantän.
Vi är inte sjuka.
Ni kan bära på viruset.
Irisa, titta inte på mig så där. Du vet att det är möjligt.
Det är svåra tider och det är er plikt att bevara freden.
Jag slår vad om att Nolan inte känner till det här.
Nej.
Trodde du att jag skulle låta dig låsa in mig?
Och låsa in dem som djur?
Jag skulle uppskatta om du samarbetade.
Men det är inget krav.
Jag sinkar dem.
Gå runt och samla ihop vårt folk och för dem till säkerhet.
Min plats är bredvid dig!
Rathus, ta med honom härifrån!
Kom igen, broder. Hon vet vad hon gör.
Kom igen!
Gör det inte svårare för dig.
Det ska jag inte.
Hallå! Släpp henne!
Släpp henne.
Är du skadad?
Jag är okej.
Fråga mig, Nolan.
Lilla dumbommen puttade ner mig från taket.
Nolan skulle informeras innan du gjorde nåt.
Jag glömde bort tiden.
Släpp henne, Rafe. Annars börjar jag skjuta folk.
Du kommer inte långt.
Ingen vill skada tjejen,
men du måste ta ner pistolen.
Tänk efter, Nolan.
Varenda människa i stan är rädd för att dö. Folk är desperata.
Som irathient bör man gömma sig.
Säg till din pappa att det är okej.
Hon är ingen papegoja.
Säg det.
Han måste höra det från dig.
Det här känns inte bra.
Ta bort pistolen.
Jag sviker dig inte.
Inte igen.
Ta bort pistolen.
Okej, nu åker vi.
Nolan.
Är du galen?
Min dotter sitter i ett hål
med ett gäng korkade gruvarbetare som tror hon är tyfösa Mary.
Jag vet att det är svårt.
Jag gick emot rådet och röstades ner.
Jag måste acceptera det, så det måste även du.
Jaså? Men jag och Irisa har också en regel.
Regel? Vadå för regel?
Vi lever eller dör tillsammans.
Hon förväntar sig att jag räddar henne.
Nej, det gör hon inte. Du inbillar dig.
- Du svettas, Nolan... - Än sen då?
Det är varmt och jag är stressad. Du svettas också.
- Det här handlar om Sukar. - Va?
Ja, du känner dig skyldig, hon har inte förlåtit dig,
så du tänker bevisa vilken bra pappa du är
genom att låta människor dö.
Ur vägen, Amanda.
Tänker du skjuta mig, eller, Nolan?
Ursäkta att jag stör en fin stund men...
Det är ett meddelande från San Francisco.
De fick mitt nödrop
och har levererat antivirala mediciner via en missil.
Har vi ett botemedel?
Vi har ett botemedel.
Drick teet. Då vaknar du till.
Varför skulle jag vilja vara vaken?
För att vi ska ta en biltur, raring.
Leveransen med botemedlet mot pesten
finns i ödemarken
och väntar på att vi ska hämta det.
Och du ska övertala dina chefer
att låta oss åka igenom barriären.
- Mandy... - Ingen hudkontakt!
Jag är okej. Jag är bara lite yr, okej?
Gå.
Kom igen.
Lagväktarna gör allt de kan för att kontrollera situationen.
Om det uppstår ett problem, prata med närmaste vice-lagväktare.
Stans läkare har precis informerat mig om
att pesten visar sig i olika stadier.
Det första stadiet är hosta och svettningar,
vilket vi alla hört om.
Det andra stadiet är betydligt allvarligare
och ingen kan förutspå hur fort det kommer.
Quentin, raring.
Hej.
Ska du verkligen röka?
Cancer tar tid.
Nåt betydligt intressantare tar nog död på mig innan dess.
Pesten är visst populär nu.
Vad är det?
Du hade inte varit här om du inte ville nåt.
Hemma hos mig
sa du att visste vad som hände med min mamma.
Det stämmer.
Berätta.
Du är här tomhänt.
Du ville testa mig.
Du ville försäkra dig om
att min information är trovärdig.
Du är så lik din pappa.
Om du vet nåt, berätta.
Slösa inte min tid.
Mycket har redan slösats bort.
Så förkrossande.
Quentin, du har förlorat så många kvällar med din mamma.
Slösa inte bort en till.
Min mamma är död.
Nej.
Det var din pappas lögn.
Ge mig föremålet jag letar efter.
Objektet du dödade mr Birch för att skydda.
Då berättar jag exakt var Pilar är.
Hörni. Rör på er. Kom igen.
På ett rakt led! Den här vägen!
Rör på er, sa jag!
Hörni, fortsätt.
Gör plats i buren. Vi har fler på ingång.
Fortsätt.
Fick de tag i de andra?
Vi delade upp oss för att förvirra dem.
Jag tror inte att de fångade Nizar.
Bra.
De tänker gasa oss.
Va?
Nej.
Det var så castithanerna dödades oss i den stora diasporan.
Grottor fyllda med klorgas.
Irzus väg är cirkelformad.
Nolan kommer inte låta det hända.
Nolan är bara en man.
Du begår ett misstag.
Mamma lever, Luke.
Jag tänker ta reda på var hon är.
Utan den där ser du mig aldrig igen.
Jag förstod det.
Ge den inte till henne, Quentin.
Hallå?
Det brinner i mitt bröst.
Pappa, det gör jätteont.
Medicinen är på väg.
Du kommer klara dig, älskling.
Rafe, Quentin, det här är ingen plats för friska människor.
Hon behöver oss, Favi Tarr.
Var är dr Yewll?
Min dotter har ont!
Vi fick slut på smärtstillande för flera timmar sen.
Ta det här istället.
Det här är den gamla världens morfin från min egen källare.
De lindrar smärtan ett tag.
Funkar de verkligen?
Ge det till henne.
Jag undrar om jag kommer känna igen henne.
Vem?
Mamma.
Säg inte så. Du kommer klara dig.
Borgmästaren har kollapsat på sitt kontor!
Hon har hög feber.
Gör plats.
Hon är i andra stadiet. Hämta dropp.
- Du svettas. - Jag är okej.
Allvarligt, du ser ut som shtako.
Kan du hålla käften?
Okej.
Amanda sa att du var soldat.
101:a.
Underrättelse.
Ja, långt bort från fronten.
Men det anade du.
Jag klandrar dig inte.
Alla kan inte vara hjältar.
Amanda måste i alla fall ha sett nåt.
- Ett tag. - Hur länge?
Tre år.
Det var en fin tid.
Hur slutade det?
Varför så många frågor?
Jag vet inte.
Det fördriver tiden. Bilturen blir trevligare.
Du var otrogen.
- Tror du det? - Har jag fel?
Jag vill inte prata om det här.
Ja, du var otrogen.
Om du vill vara med mitt ex så borde du kanske fråga henne.
Hon blev gravid.
Jag var rädd för att få barn i den nya världen,
men jag var redo för utmaningen.
Jag är från en stor, irländsk familj.
Söndagsmiddag varje vecka.
Det var spännande.
Och jag älskade Amanda.
Mer än allt annat.
Men hon... Jag vet inte. Hon blev rädd eller nåt.
Hon gjorde abort utan att berätta det.
Du har rätt.
Det är en trevlig biltur.
Jag pratar med dem.
Vi gör det tillsammans.
Vänd om, sir.
Återvänd till Defiance, annars skjuter jag.
Håll händerna där vi kan se dem.
Jag vill prata med befälhavaren.
Det räcker, ambassadören.
Överste Marsh.
Trevligt att ses igen.
Hej, Connor. Det räcker så.
Ambassadör Tennety.
Connor Lang. Jag har hört mycket om dig.
Jag önskar att vi hade träffats under mindre stressiga förhållanden.
Samma här.
Vänd om och återvänd till Defiance nu.
Ni är i karantän.
Vi har en last med antiviral medicin två kilometer ditåt.
Direkt från San Francisco.
Vad sägs om att vi hämtar det och ger det till er?
Jag litar inte på er.
Ni får inte komma förbi.
Era skyttar har en räckvidd på tre kilometer, eller hur?
Vi kör raka vägen till medicinen.
Vi lastar bilen. Vi vänder om.
Om vi gör några felsteg, åker åt fel håll,
får ni skjuta oss båda.
Jag är ledsen. För mycket står på spel, Connor.
Det får inte spridas till östkusten.
Ni vill fortfarande skapa en strategisk allians med Defiance, visst?
Det vet du. Och inte tack vare er borgmästare.
Om ni hindrar folket från att få sin medicin
kommer de överlevande att få reda på det.
De kommer att beskylla Jordrepubliken.
Det ska jag se till.
Jag har en stad med 6 000 själar i Defiance-dalen,
mänskliga själar.
Om du inte låter mig hämta deras medicin
är det ditt fel att de dör.
Okej, jag har fått nog av honom.
Sergeant.
Sänk vapnen!
Okej, gå.
Men håll er där vi kan se er.
Tack, sir.
Jag hatar den kärringen.
Okej, nu ser du verkligen ut som shtako.
Jag mår bra.
Vi hämtar medicinen.
Vänta, bara...
En till säng.
Här borta.
Här.
Bra.
- Utanför. - Försiktigt.
- Rakt ut. - Se upp.
Din make har suttit i rådet i sex veckor.
Han är castithan och immun mot sjukdomen.
Vore det inte säkrare för stan att ha stabilitet
i dessa kristider?
Bemöda dig inte.
Du må ha snackat till Datak en plats i rådet
men nu tar det slut.
Rafe är högste ansvarig i rådet.
Han blir tillfällig borgmästare medan jag återhämtar mig.
Jag förstår.
Det stormar bland våra bröder
Hör oss, Idanyu ur lågorna
Hallå! Var tysta.
Han sa åt er att hålla tyst!
- Det stormar bland våra bröder - Hallå!
De ber för dig och alla andra människor.
Vi har inte bett om era votanböner.
Sluta!
Nu!
Kom igen, Gail. Låt dem vara.
Nu räcker det.
Nu räcker det, sa jag!
Lägg av, Gail.
Backa!
Flytta på er!
- Backa! - Håll er undan!
Backa!
- Ut härifrån. - Slappna av.
Kom igen, rör på er!
Då så.
När din pappa kom till Defiance
var du och din bror små.
Christie var bara en bebis.
Er mamma, Pilar, var sjuk.
I den gamla världen kallades det bipolär,
men det betyder inget här.
När världen rasade samman
slutade man tillverka hennes medicin.
Din pappa var desperat.
Jag var kvartermästare i kriget
och visste hur man kommer över
svårtillgängliga föremål.
Men Datak Tarrs hjälp
kunde vi behålla stackars, ömtåliga Pilar
frisk med den gamla världens litium.
Allt gick bra.
Familjen McCawley var lycklig.
Men med tiden,
och oundvikligen, slutade medicinen funka.
Föga förvånande.
Den var över tio år gammal.
Jag behöver inte berätta för dig att världen vi lever i
inte är nån plats för de ömtåliga.
Pilar blev allt sämre, ända till dagen då
din pappa kom nedför trappen
och såg henne bre din macka
med råttgift.
Din pappa hade tänkt skjuta henne där och då
men jag gick emellan.
Vi hade en affär då.
Jag visste att skulden över att ha mördat
sina barns föräldrar hade tagit kål på honom
och skulle förstöra vår chans till lycka.
Så vårt förhållande överlevde inte,
men mot alla odds
gjorde Pilar det.
Var är hon?
I Mendocino.
Jag ritar en karta åt dig.
Men först
behöver jag ditt passerkort.
Det behöver du inte.
Inte om du åker västerut.
Doktorn och hennes team väntar på oss i tältet.
Nolan, du måste stanna.
Varför då?
Du svimmar snart.
Du behöver en injektion nu.
Nej, folk är döende. Jag tänker inte stanna.
Lasta av medicinen. Vi tar med oss dem.
Jag har aldrig litat på dig.
Jaså? Känslan är ömsesidig, kompis.
Du påstår dig vara pappa till en irathient,
men burar in oss som djur?
Jag gillar det inte mer än du, men folk är döende.
Vi måste ta botemedlet till tältet.
Ni får det när ni kontaktar borgmästaren och släpper mitt folk.
När min bror Rathus står framför mig.
Jag har en bättre idé, okej?
Ni ger oss botemedlet, irathienterna släpps
och sen tar du och jag en drink ihop.
Jag dricker inte med människor.
En drink? Det var en bra idé.
Jag bjuder.
Kontakta borgmästaren.
Hela vägen tillbaka.
Japp.
Hon är sämre än jag. Hon kan knappt andas.
Christie?
Jag vet att det inte var det här vi tänkte
när vi planerade bröllopet.
Men här.
Mr McCawley, jag är ledsen att jag stör,
men lagväktaren är i borgmästarens hailer.
Rafe, snälla, låt oss sköta det här.
Du måste vara med din dotter.
Mr McCawley, borgmästaren sa specifikt
att du skulle ta över.
Din lilla idiot.
Ser du inte att min svärdotter är sjuk?
Låt vår familj vara ifred.
Hej, Nolan. Var är du?
Stahma, jag vill prata med Amanda.
Borgmästare Rosewater har blivit sjuk.
Min man bestämmer nu.
Hur är läget, lagväktaren? Var är medicinen?
Jag har den.
Jag kommer förstöra den om ni inte gör som jag vill.
Vill de ha Rathus?
Shtako.
Det blir svårt.
Rathus är död.
Hur i alla tre helveten gick det till?
Gruvarbetaren fruktade för sitt liv.
Släpp irathienterna.
Allihopa. Lita på mig.
Släpp irathienterna.
Omedelbart.
Mannen här behöver medicin.
Det är inte mitt fel.
Han kommer att dö.
- Det handlar inte bara om mig. - De måste göra som jag säger!
Nej, tänk på vad du gör.
Så många kommer att dö.
Öppna en förpackning och injicera honom!
Varför tar de inte hit Rathus?
Vem är du?
Datak Tarr.
För enkelhetens skull kan du kalla mig borgmästare.
Jag är obeväpnad.
Vi har mött dina krav.
Irathienterna har släppts.
Var är min bror?
Det utbröt ett bråk i gruvan.
Vapen avfyrades.
Din bror är död.
Jag lägger skulden på människorna.
Jag har funderat mycket
på det här och kommit fram till
att planeten vore bättre utan dem.
Sjukdomen, pesten, är en renande eld.
En gåva från Rayetso, Irzu, alla votanska gudar.
Det första steget är naturligtvis
att förstöra botemedlet.
Är du villig att utrota varenda människa i stan?
Jag tror att det var en människa som myntade uttrycket...
"Den starkaste överlever."
Varsågod.
Din mördande haint!
Du ska möta din död.
Jag vill att du ber för ditt liv!
Be!
Snälla...
Du drar skam över din liro
genom att böna för ditt liv!
Att du vågar lägga händerna på mig!
Shtako!
Ditt smutsiga djur!
Det är över.
Skär loss mig.
Jag är ledsen att du behövde se det.
Det passar inte i min berättelse.
Kom igen, Nolan.
Sluta låtsas.
Lika bra det.
Det hade varit svårt att förklara två döda människor.
Det är över.
Jag har botemedlet.
Hej, gumman.
Du ska vila.
Jag kan sova när jag är död.
Du är en idiot.
Jag vet.
Fängslandet av irathienterna var en fruktansvärd tragedi.
Vi tog oss igenom det ihop.
Vi såg mycket mod och godhet.
Men jag vill framhålla två personer.
Lagväktare Nolan och Connor Lang
som åkte ut till ödemarken för att hämta botemedlet till oss.
Vi kommer sakna ambassadör Lang.
Jag vill även tacka Datak Tarr
som klev fram när jag sjuk
och räddade vår dyrbara medicin.
Det var en skrämmande tid för oss alla.
Mycket stod på spel och vi lärde oss en del om oss själva.
Jag gjorde då det.
Folket i stan kanske skulle kalla mig skurk,
självisk.
Jag bad inte om att få leda er genom den här krisen.
Jag hade inget intresse av att ta på mig den bördan.
Och ärligt talat ville jag vara ifred.
Men det gick min fru inte med på.
Hon lärde mig att jag inte kunde ignorera smärtan
jag såg i invånarnas ögon.
Min fru hjälpte mig förstå vad gemenskap är.
Att det inte finns någon större ära
än att hjälpa till.
Det stämmer. Tack, Datak.
Det finns ingen större ära än att ge tillbaka
- Varför är min mikrofon avstängd? - till folket i stan.
Och av den anledningen
tar jag avstånd från mitt förra jag
och anmäler mig
som kandidat till borgmästare av Defiance.
Amanda, jag hoppas att stan är stor nog
att utstå lite sund konkurrens.
Självklart, Datak.
Jag ser framemot utmaningen. Det blir kul.
Stan förtjänar en ledare
som förstår våra votaners behov.
Vi ska aldrig mer tillåta inspärrning
av våra irathientiska bröder och systrar.
De här tar död på dig.
Och betydligt effektivare än en dåligt planerad volge-attack.
Det var Birchs idé.
Var strålningsläckan i Old St. Louis också Birch?
Misstag begicks.
Ni två är vårdslösa och dumma.
Det har ni alltid varit.
Det var därför jag slutade jobba med er.
Han är död.
Birch.
Då är väl vi de sista som återstår av det gamla gänget.
Kom tillbaka och jobba med mig.
Jag klarar det inte ensam.
Jag är rätt säker på att jag är bevakad...
Ledsen. Jag är inte intresserad.
Är du säker?
Jag har äntligen fått tag i en kolavan.
Vilken?
Den gyllene knopen.
Var är den?
Nicolette, förstör den omedelbart.
Det vet du att jag inte kan.
Du är galen. Vet du det?
Var galen med mig.
Vi kan förändra den här planeten tillsammans.
Förändra eller förstöra?
Man kan inte skapa utan att förstöra.
Det trodde jag att du visste vid det här laget, doktorn.